- I tidigare avsnitt... - För hans föda. Ta hand om honom.
Berätta om mannen i Skottland.
Han är Brees riktiga far. Jag berättade det i Skottland.
Män ska sätta plikten och äran först.
Hövlighet hindrar oss från att döda varandra.
Har ni avrättat en man utan en rättegång?
Ut med tungan. Tonsillerna är lika infekterade som hans brors.
Ta honom tillbaka hem.
- Eskortera Claire hem. - Milisen, då?
Jag lärde dig aldrig vad "kapten" betyder.
- Jag ville vara säker. - Bonnet har synts till i Wilmington.
Hur många gånger har jag lagt mitt hopp, min rädsla och min längtan-
-i händerna på en osynlig Gud?
Som jag inte kan höra eller ens känna?
Hur många gånger har bönerna besvarats?
Vad är det?
Kom och titta.
Det är penslar.
Penslar.
Har du hittat dem?
Jag tror att vi borde säga " heureka ".
Vad betyder det?
Det betyder: "Jag har funnit det."
Okej. Heureka, Claire.
Du har funnit penicillinet.
Tiden har samma egenskaper som Gud.
Den är evig.
Den tycks vara allsmäktig. Inget kan stå emot tiden.
Inga berg, inga arméer... Om man ger nåt tid-
- så ordnar sig allt. All smärta omsluts-
- alla mödor suddas ut, all förlust glöms bort.
Av jord är du kommen.
Jord skall du åter varda.
Och om tiden liknar Gud-
- måste nog förmågan att minnas vara djävulen.
- Förlåt att jag är sen. - Ingen fara. Vi har gott om tid.
Lunch på Jeveli's. Nån av oss måste ha gjort nåt bra.
Är allt bra? Du lät lite konstig på telefonen.
Ja.
Jag förlorade faktiskt just en patient.
Oj. Vad tråkigt.
Han hade en allergisk reaktion mot penicillin.
Kan man inte testa det?
Hans test var negativt.
Sannolikheten för ett falskt positivt test är knappt 5 %.
Det är väldigt ovanligt.
Tyvärr var han en av dem.
Jisses. Man vet visst aldrig vad som väntar.
Nej.
Var det bra för dig?
Ja, kapten.
Jag är glad att jag tillfredsställt er, mrs Mac.
Men om du blir förtjust i en man från militären...
Nu talar du lågt om dig själv, min älskling.
Din dialekt har visst inte förändrats mycket.
Om din far godtog kunde jag ta ledningen - inte bli hemskickad.
Det i Brownsville verkar inte så illa.
Mamma sa att de sjöng och dansade när de kom.
Du vet hur man når folk.
Inte konstigt att de älskade dig i Oxford.
Jag hade mycket tid att tänka på vägen hem.
Det finns redan universitet här.
Harvard, Yale...
MacKenzie University.
Det finns inget MacKenzie University.
Inte än. Men...
Det är ingen dålig idé. Jag kan lära ut matte.
Jag fick bara tiden att gå genom att tänka tillbaka.
Saker är som de är.
Jag ger din far mitt ord att gå med i hans milis.
De orden är betydelsefulla för honom och för mig.
Ja.
Inget varmt välkomnande, antar jag?
- Så vänligt. - De tror att vi är upprorsmän.
Vi vill inte ha problem igen. Om ni kommit för att störa kungens frid -
- så är en brigad rödkappor redo att besegra er.
Vi har inget otalt med er.
Tvärtom. Överste James Fraser av Rowan Countys milis.
- Vi är här enligt guvernörens order. - Då tackar vi er för er vänlighet.
Inte enbart vänlighet.
Guvernör Tryon har lovat 40 shilling till alla som tar värvning.
Är nån villig att ta till vapen och följa oss?
Har våra liv inget värde?
Man kan inte sätta ett pris på en mans mod.
Själens styrka talar högre än kroppens.
Vi vill hålla er vid gott mod, men våra butiker och allt...
Rödkapporna åtnjuter vår gästfrihet just nu.
- Var är de? - På William Reeds Ordinary.
EFTERLYST
Låt garnisonen göra läger och dricka tills tunnorna sinar.
Ska bli, översten. Er önskan är vår lag.
Jag sa ju att översten skulle komma som han lovat. Innan skymningen.
Vi har fler män med oss, löjtnant. 50 stycken ungefär.
Servera dem öl.
Det är barbariskt.
Men i brist på ett mer handgripligt tillvägagångssätt...
Han lämnar inga spår efter sig.
- Som en skugga i mörkret. - Ja.
Jag är glad att träffa er, men har tråkiga nyheter.
Från guvernör Tryon.
Han ska benåda ledarna av upproret.
- Ska han ge alla full benådning? - Exakt.
Efter alla framsteg vi gjort.
Har han förklarat varför?
Nej. För att lugna situationen, kanske.
Men jag är orolig.
Kommer det inte att få oss att se dumma och fega ut?
Jo, kanske.
Ni vet ju att jag utförde en våldsam handling i fängelset.
Det kan inte ha varit i onödan.
Kanske är det bäst så. Alla förtjänar en andra chans.
Men om man dödat en fängslad man...
...så måste man be Gud om förlåtelse.
Tro mig. Det kommer fler strider.
Jag är glad att jag kan anförtro mig åt er.
Det är tråkigt.
Jag hoppas att jag ska få ett brev som kan ge information om...
- ... var Fitzgibbons befinner sig. - Vad menar ni?
Jag begärde en fredsdomare i Ardsmuir.
Fitzgibbons satt fängslad där en gång.
Tror ni att det fanns andra fångar samtidigt -
- som gömmer honom här i kolonierna?
Sök under varje sten.
Som ni sa... Låt oss hoppas att det inte sker i onödan.
Här. Prova.
Påverkar benådningen inte folks syn på honom?
- Vi kanske aldrig kommer närmare. - Kanske inte.
Mellan ögonen, översten.
Som barn brukade jag stirra på spindelnät-
- och vänta på att en insekt skulle fastna.
En del av mig skrämdes av dödsplågorna-
- men jag förtrollades av att minsta vibration i nätet-
- signalerade till spindeln att bytet var nära.
Är tiden Guds eviga spindelnät, silkestrådar som går genom tiden-
- där minsta rörelse skapar vibrationer som ekar i evighet?
Det var på tiden.
- Är det cigarettrök? - Jag känner inget.
Du måste sluta röka.
Du verkar piggare idag. Du ger sjuksköterskorna mycket att göra.
Syster Jeffries gillar inte mig.
Säg det rätt ut. Inget läkarnonsens.
Okej.
Du har gallstenar.
Gallstenar? Är det allt? Jag trodde att jag hade cancer.
Det kommer mer, tyvärr.
Kolangit - en infektion i gallgångarna.
Det kan jag behandla med antibiotika, men gallstenarna är stora.
De kan inte passera naturligt.
Du behöver genomgå kolecystektomi - operera bort gallblåsan.
"Dr Randall"... Det är ett bra engelskt namn.
Det är efter min man.
Det du säger verkar personligt.
Vi borde använda tilltalsnamn.
Mr Menzies, du måste fokusera.
Jag känner igen en skotte när jag ser en.
Du har skotskt blod.
Jag ser mig som amerikan.
Skäms inte. Jag gifte mig också med en jänkare.
Han var inte en jänkare.
Hon dog.
Min Olivia.
Kan du fatta att jag bott här i 20 år -
- och fortfarande förstår ingen vad jag säger?
Du får mig att tappa tråden.
Kan jag få fortsätta prata om din operation?
Om du måste.
Snittet blir mellan 12 och 18 centimeter -
- på den övre, högra sidan precis under revbenen.
Ska ni skära upp mig som en fisk?
Ja. Men först ska du få antibiotika för att behandla infektionen.
Syster Jeffries får ta några prover för bland annat allergier.
Jag har väl inget val?
Tyvärr inte.
Då gör vi väl så, då.
Ännu ett ärr är väl inget att grubbla över.
Tungan och läpparna är inte svullna.
Inga hudutslag.
Du tycks inte vara allergisk mot penicillin.
Fungerade möglet?
Så vitt jag kan se.
Du låter inte helt säker.
Testet stämmer inte alltid.
Men tror du att det ska gå bra?
Allt en läkare gör involverar risker.
Även när man gjort allt man kan -
- så kan oförutsedda komplikationer inträffa, ibland dödliga.
Minskar riskerna så ökar chansen att rädda patienten.
Den här dosen borde verka mot infektionen.
Kom med de andra steriliserade instrumenten, tack.
Okej, Kezzie. Dra ner byxorna.
Så...
Lizzie, lägg på honom tygstycket.
- Mr Bug, håll hans axlar hårt. - Ja.
Opiumdroppar.
Det verkar snabbt.
Lizzie, håll lyktan nära.
Ja, frun.
Gapa stort.
Jag ska göra det snabbt, men du måste sitta väldigt still.
Vinkla huvudet uppåt. Kork.
- Precis som vi övat. - Skalpell.
Håll ner tungan.
Så där.
Vinkla huvudet uppåt. Håll den där.
Jag ska bränna vävnaden.
Var still. Det här kan bli svårt.
Så där. Nu är det klart.
Du kan titta nu, Lizzie.
Gode Gud.
Mår du bra?
Du är väldigt modig, Kezzie.
Nu måste du vila.
Lizzie, kan du tvätta av honom och hjälpa honom i säng?
Försök inte att prata. Det gör ont.
Han vill stanna medan du hjälper mig.
Då får vi väl sätta igång.
En juvel. Titta. Den blänker.
Är Gud spindeln...
... som omfamnar oss genom död och återfödelse?
Eller är han endast spinnaren...
... som ser på silkestrådarna som skimrar och vibrerar i kosmos....
.... och väcker spindlarna-
-som lurar djupt inom oss själva?
Jag ska spela om denna unika skönhet.
Kvitt eller dubbelt?
Kvinnor gör allt för smycken, mynt och juveler.
Vad som helst.
Ni får dem för en slant.
Eller en diamant.
Eller en ring.
Min tös bryr sig mer om ord och gärningar.
Är det så?
Eftersom ni inte behöver ädelstenen -
- kanske ni är mer intresserad av min visdom.
Kvinnor är blott en börda för njutning.
Spelade ni inte hjärter ess sist?
Ni misstar er.
Då var det väl ruter ess.
Ni är vis, mr MacKenzie.
Jag ville laga svampsoppa. De har varit borta så länge.
Jag kunde inte hitta några kantareller.
Var han besvärlig?
Vad är det här?
Det är Bonners, eller hur?
Jag ville berätta.
- Tänk om du inte skulle förstå? - Vi får väl se.
Du vet ju att jag åkte till Wilmington för att träffa honom.
Du åkte för att se honom hängas.
Ja.
Men när jag kom dit -
- kände jag att jag behövde träffa honom öga mot öga.
- Pratade du med honom i arresten? - Ja.
- Då gav han mig diamanten. - Och du behöll den.
En gåva från Bonnet.
Jag behöll den så att Jemmy en dag kan åka tillbaka genom stenblocken.
Det är hans och vår biljett hem.
Men varför?
Varför?
Stephen Bonnet skulle aldrig lämna ifrån sig diamanten.
Bree...
För att... Jag sa att Jemmy var hans son.
Han skulle dö och jag tänkte att det kunde vara en tröst -
- att nåt som var hans fanns kvar i världen.
Förlåt, Roger. Förlåt.
Jag visste inte om du skulle komma tillbaka. Jag sörjde dig.
Det var bara ord som inte var menade för dina öron.
Ord har konsekvenser.
Alla dessa månader sen jag kom tillbaka.
På bröllopet.
Blodseden. Du var säker på att det var Bonnets son.
Hur skulle jag kunna veta säkert?
Du sa det till honom.
Du har aldrig sagt det till mig.
Behövde jag det?
Vad tror du på riktigt?
Vad säger ditt hjärta?
Jag har inte sett dig här förut.
Kände du mr Menzies?
Claire Randall. Jag skulle ha varit hans kirurg.
Graham var speciell.
- Han fick mig alltid att le. - Han var bra på det.
- Kan jag sätta mig? - Ja.
Kände du honom väl?
Nej. Inte med ordets vanliga mening.
Jag vet ärligt talat inte varför jag är här.
Ibland hittar främlingar in i våra hjärtan.
Det lilla jag visste om Graham...
...var hur han värnade om tiden.
Löftet till frun om att vara här.
Förutom kärleken Gud har till sina barn, är den sortens kärlek -
- och tillgivenhet mellan en man och hustru... Den är unik.
Ja.
Det påminde mig om nån.
- Nån jag förlorat. - Ingen man minns är förlorad.
Jag behövde nog bli påmind om det.
Gode Gud.
- Claire. - Roger.
Jag hade nog missat dig, men ändå.
Du är ute tidigt.
Jag kunde inte sova, så jag kan lika gärna göra nåt.
Jag letar efter gulrot för tvillingarnas återhämtning.
Jag kan säga detsamma.
Jag jagar... mestadels.
Hela natten?
- Det är inte min ensak. - Du köper inte jaktlögnen.
Det är en mors intuition.
Jag vill ha en makes intuition.
Ni har inte varit gifta så länge.
Intuition kommer om man lyssnar, med tiden.
Jag har haft tid.
Lyssna på nån med stor erfarenhet...
...men äktenskapet är inte alltid lätt.
- Du och Jamie. - Jag glömde berätta...
Jamie var inte min första man.
Frank och jag hade ett invecklat äktenskap.
Förlåt. Jag ville inte riva upp gamla minnen.
Nej. Jag pratar gärna om det.
Jag har tänkt mycket på den tiden på sistone.
Frank och jag fick det att fungera för Brees skull.
Men du fick ljuga för Brianna om hennes biologiska pappa.
Kan du ångra det?
Nej.
Det viktigaste var att Bree kände sig trygg och älskad av sina föräldrar.
Men att berätta sanningen om Jamie förde er närmare varandra.
Ja.
Sensmoralen är att sanningen alltid är bäst väg.
Inte alltid.
Ibland kan sanningen göra ont.
Brianna var förkrossad och arg -
- när jag berättade att Frank inte var hennes far.
Du såg det.
Hon hade aldrig förstått sanningen som barn.
Det var svårt för mig också.
Att försöka hitta rätt tillfälle att berätta.
Roger, ta vara på tiden ni har tillsammans.
Jag uppskattar din ärlighet, Claire.
Jag vadade över ån och hittade kantareller.
- Låt mig förklara. - Det spelar ingen roll.
Förlåt, Brianna.
Förlåt för allt.
Det är nåt mer.
Stephen Bonnet är vid liv.
- Va? - Och han hemsöker mig, Roger.
Jag ser honom överallt.
Det värsta är...
Mrs Bug sa att en irländsk man kom fram och pratade med Jemmy -
- när vi var vid Woolam's Creek.
Det kan ha varit vem som helst. Mrs Bug är en gammal sladdertacka.
Det kanske inte var Bonnet, men lord John bekräftade det på vårt bröllop.
Fler har sett honom i Wilmington.
Hör på.
Det spelar ingen roll varför du inte sagt nåt. Han spelar ingen roll.
När vi vet om Jemmy klarar av att resa använder vi ädelstenen.
Det är vår biljett hem.
Benådning för alla utom Fitzgibbons?
Ett slugt drag, eller hur?
Han vill statuera exempel.
Förräderi är oförlåtligt.
Därför har jag order att söka efter Fitzgibbons.
Det gör mig lättad.
Det skulle bara öka upprorsmakarnas laglöshet.
Vi är blott lagens ödmjuka tjänare.
- Ja. - De som följer de rättfärdigas väg...
...ska få sin belöning.
- Vad ska hända med milisen? - Ni måste lämna över mönsterrullan.
Sen kan ni och era män åka hem.
På vägen kan ni dela ut dessa benådningar -
- väster om Hillsborough.
Jag är ingen sheriff.
Nej, men ni är skotskt - precis som många av upprorsmännen.
Från en skotte till en annan... guvernören vill att ni betonar -
- hans vilja att vara barmhärtig och rättvis.
Tyvärr kan jag inte hjälpa er att eftersöka Fitzgibbons.
Jag tar hand om honom.
Återvänd till er familj.
Du måste lova att jag är på fötterna igen klockan fyra på fredag.
Då tillber jag alltid i St Finbar's.
Jag har hört talas om det.
Då vet du att sakramentet inte kan överges.
Jag har inte missat en enda dag sen Olivia dog.
Så höll jag henne nära.
Kanske håller hon mig nära så också.
Ibland känner jag hennes närvaro där.
Du påminner mig om en från Skottland. Vi har förlorat kontakten.
- Han måste ha varit en dåre. - I så fall var jag också det.
Jag saknar Skottland. Jag hade tänkt åka tillbaka till Yttre Hebriderna.
- Kanske när du tillfrisknat? - Det är nog för sent, tyvärr.
Min fru Olivia ligger begraven här. Jag kan inte lämna henne.
Jag ska göra mitt bästa.
Du får börja med penicillin mot kolangit.
- Du kan opereras imorgon. - Vi ses då.
Översten. Kom in.
Mönsterrullan, som guvernören bad om.
Utmärkt.
Där finns alla som svurit ed vid milisen.
Vi skiljs åt imorgon. Ska vi spela schack?
Ni besegrade mig sist. Låt mig jämna ut poängen.
- En omgång. - Så ska det låta.
Varsågod och sitt.
En del av mig avundas er.
Att ni snart är hemma och lever som en vanlig medborgare.
Det är en lättnad att äntligen lägga ner svärd och pistol -
- och plocka upp yxa och skyffel.
Ännu en soldat förlorad.
Dog han?
Vad hände?
Anafylaxi.
En reaktion mot penicillin.
Vad tråkigt, dr Randall.
- Varför har ingen meddelat mig? - Jag vet inte.
- Jag är ny här. - Ni borde ha ringt mig!
Här är du ju.
Joe Abernathy - läkare och detektiv.
"Den våldsamma piraten".
Den låg på kirurgmottagningen.
- Vem tror du lade den där? - Du gillar väl inte romantik?
Det skingrar tankarna. För dig också.
- Jag är väl tredje våningens nyheter. - Fjärde våningen.
Det var nåt speciellt med Graham Menzies.
- Jag blev för fäst vid patienten. - Det kan hända alla.
Vi är läkare - inte robotar.
Det är inte bara det.
Kan du känna ibland att allt pekar dig -
- mot nåt, men att det är svårt att sätta fingret på vad?
Man kan känna av det på nåt vis.
Du tror nog att jag är rubbad.
Du tänker uppenbarligen på nåt.
Men problemet sitter inte i hjärnan.
Problemet sitter i hjärtat.
Med risk att låta sentimental... Om vi hade gått in i strid -
- hade jag velat ha er vid min sida.
Vad snällt.
Det är ovanligt att finna likasinnade människor.
Det är det.
Vi har samma bekymmer.
Att män som Fitzgibbons aldrig förändras.
Vår plikt är att följa lagen. Vi kommer att få se rättvisan.
Ursäkta mig.
Tack för ert besvär.
Är det dokumentet ni väntat från Skottland?
En kopia av Ardsmuirfängelsets mönsterrulle efter Culloden.
Om jag visar den för guvernören och nyheten sprids...
Ni kommer att se mitt namn på rullan.
Ja, det är jag säker på.
Men det finns säkerligen mer än en "James Fraser" i Skottland.
Men bara en från Broch Tuarach.
Det står att Fitzgibbons heter "Fraser".
Min gudfar.
Fitzgibbons är hans mellannamn.
Vilken slags lömsk djävul låtsas vara ärorik och talar om rättvisa och nåd?
Ni släppte ut männen i Hillsborough.
Allt ni gjorde var för hans skull.
Tro vad ni vill.
Men Murtagh Fitzgibbons Fraser är en god man.
Jag ska göra det som krävs. Jag samverkar inte med en förrädare.
Jag är ingen förrädare. Jag har lurat döden för andra mäns ärelystnad.
Mina ärr bevisar det.
Jag har aldrig klagat.
Men jag står inte och ser på när mina gelikar jagas som hundar -
- för att de skyddar de värnlösa.
Tryon kommer att hänga er.
Vad hade ni gjort om det var ni?
Jag hade aldrig brutit mitt löfte, svikit min ed till kung och land.
Ni ska stanna här medan jag får er arresterad.
Först och främst svor jag en ed till min familj.
Ni förstår säkert.
Ni är en god man.
Jag tog ett liv i fängelset.
Ni stod bredvid och bad om nåd för dem.
Jag trodde att ni var en god man.
Så vem är det?
Vem av oss är rättfärdig?
- Knox... - Det kan inte vara båda två.
Knox!
Förlåt att jag inte kan låta er dö som en soldat.
- Inte ett ord. Då stryper jag dig. - Det brinner.
Hämta en läkare!
Kom.
- Min herre, det är löjtnant Knox. - Vi kan inget göra.
- Försiktigt. - Vad är det för fel?
Jag hittade honom i en gränd. Han ville ha sin mors di.
Jag kunde inte lämna honom. Han har levt på insekter och maskar.
Vi gillade varandra genast. Eller hur, Adso?
- "Adso"? Är det ett namn? - Ja.
Min mammas katt hette så när jag var barn.
Den här ser likadan ut.
Insekter och maskar. Du längtar nog efter lite mjölk.
Det var min tanke. Han kan hålla skadedjur borta.
- Väldigt små skadedjur. - Han kommer att bli större.
Jisses. Man vet visst aldrig vad som väntar.
Nej.
Jag har tänkt mycket det på på sistone.
Skulle du vilja åka till London med mig?
- Jag har prov... - När proven är över.
Sjukhuset, då?
Jag har redan bett om tjänstledigt.
Ska du ta ledigt?
Det är svårt att tro.
Varför just London?
Din far ville ta med dig dit innan han dog.
Kan jag få göra det?
- Då får jag skippa sommarkurserna. - Snälla, Bree.
Det är viktigt för mig att vi umgås.
Tack för gåvan.
Jag har mycket att berätta om Hillsborough.
Men jag ser att du tänker på nåt.
Minns du att jag berättade om en patient jag haft?
Graham Menzies.
Menzies. Ja.
Du sa att han dog på ett ovanligt sätt.
Det stämmer.
Vet du vad jag äntligen insett efter alla dessa år?
Hur mycket jag är skyldig honom.
Hans död påverkade mig starkt.
Jag tog tjänstledigt och åkte till London med Brianna.
Där fick jag höra om pastor Wakefields död.
Om vi inte hade gått på hans begravning...
...så hade vi aldrig träffat Roger.
Eller funnit dig.
Välkommen hem, soldat.
Gud, den ändlöse. Gud, den barmhärtige. Gud den evige.
En dag ska jag stå inför Gud.
Då ska jag få svar på alla frågor om allt i hans universum.
Och jag har många frågor.
Men jag ska inte fråga om tidens beskaffenhet.
Jag har erfarit den.
Text: Daniella Tibell www.sdimedia.com